Fan också! Det var en tvättbjörn mitt på vägen.
Är det bättre att vi dör än att du kör över ett djur?
Vi lever fortfarande. Det märks på din sura blick.
- Det här är inte motorvägen - Jag tog en genväg.
Vart då?
Hörde du det där? Det kom ett missljud från motorn.
Det är lite sent att få motorstopp. Vi borde ha stannat tidigare.
Jag tog några tabletter och trodde att jag skulle orka köra hela vägen.
Var är vi?
Du drömde förut. Du mumlade och vred på dig.
Jag drömde att du försökte mörda mig.
Vi firade mina föräldrars bröllopsdag och mamma pratade oavbrutet.
Du skrek att du inte klarade mer och sen försökte du strypa mig.
Du drömde i alla fall om mig, det är alltid något.
Jäklar!
Hur gick det? Jag har ju sagt åt dig hur dumt det där är.
Kan du inte bara bita i äpplet som alla andra?
- Det gör ont i tänderna. - Lika ont som att kapa fingret?
Det är ingen fara.
- Vill du att jag ska köra? - Nej.
Somna om igen, du.
Minns du hur Charlie brukade dansa?
Jag är trött.
Vi är nog där någonstans.
Varför höll du dig inte på motorvägen?
Inte vet jag, jag ville väl göra allt så jobbigt som möjligt för oss...
För att se hur mycket du skulle gnälla.
Jag trodde bara att det skulle gå fortare.
Fan också!
Kan det där vara något?
BENSIN
- Tror du att de har stängt? - Sen 1957.
Synd, för de har lågt bensinpris.
- Om du är för trött kan jag köra. - Det går bra, sa jag.
Ser du den där staden, Elida.
Du sov, men vi körde igenom den för tre timmar sen.
Då borde vi vara här någonstans.
- I Downey finns nog en bensinmack. - Om det är där vi är!
Jag tror att vi är på väg söderut. Till slut måste vi...
- Herregud! - Förlåt mig.
Ni fick tag i mig precis innan jag åkte hem.
Men jag varnar er. Bensinen är dyrare än priset på skylten.
Vi har lite motorproblem.
- Han väjde för en ekorre. - En tvättbjörn.
Och vi är vilse.
Hon är vilse. Vi kör mot Downey.
Han försöker säga att det är åt andra hållet.
Ja, tyvärr. Det är lätt att åka vilse här utan karta.
- Downey är fem mil tillbaka. - Är det?
Öppna motorhuven. Jag kollar motorn så att ni säkert tar er dit.
- Hyggligt av dig! - Tack så mycket.
Jag körde av vägen när jag väjde för tvättbjörnen och något tog i.
Ordnar han det?
- Vad tror du? - Fläktbladet är skevt, det tog nog i.
Ni kan köra. Det låter lite, bara.
Låt en bättre mekaniker titta på det när ni kommer fram.
- Javisst. Vad blir jag skyldig? - Nej, jag ska inget ha.
Jag borde betala er för att jag fick lite att göra.
Hittar ni till Downey nu?
Förklara gärna hur man tar sig till motorvägen.
Då ska ni inte till Downey.
Ta den här vägen i stället.
Följ den tills ni ser en skogsdunge på höger sida.
Där tar ni av, och så kör ni till Westcliff. Där är en fyrfilig väg.
Sväng till vänster där, så kommer ni dit ni ska.
- Tack. - Tack så mycket!
Jag skulle må mycket bättre om du ville ta emot det här.
Tack för att du stannade kvar och hjälpte oss.
Nu har ni allt köpt er ett tomtebloss för 20 dollar.
Här på Smalls är det fest varje dag.
Ägaren vill att jag ska säga så.
- Varsågod. - Oj! Tackar.
- Kör försiktigt. - Tack!
Jag borde visst köpa en ask tomtebloss till dig?
- Hur långt var det till Westcliff? - Jag ser det inte ens på kartan.
- David! - Körde vi på någonting?
- Det var nog en ekorre till. - Det var en tvättbjörn!
Varför måste du...
Vad nu då?
Förbaskat!
Och han sa att vi skulle kunna köra hela vägen.
Typiskt... Ingen mottagning.
- Funkar inte en bil utan fläkt? - Tydligen inte...
Försök starta nu.
Det lär inte fungera.
Kan du inte bara försöka för min skull, älskling?
Jäklar...
- Hur långt tillbaka låg macken? - Någon kilometer.
Lite långt att gå mitt i natten.
Vi kan ju alltid stanna och hoppas att några idioter som vi kör förbi.
Jag har inte kört vilse.
Nej, du sov i 50 mil på din Zoloft-och-Prozac-cocktail.
Fan!
- Vi vet ju att det finns någon där. - Ja, han som "hjälpte" oss förut.
Du kanske har tur och får ett tomtebloss till.
- Jävla idiot! - Säger du det, så...
Man ser aldrig stjärnor nuförtiden. Inte i Los Angeles, i alla fall.
Det är rätt fint här. Charlie skulle nog ha gillat det.
Vi kunde ha kommit hit med honom.
Vi åkte ju aldrig någonstans, jobbet var alltid för viktigt.
Varför gör du så där? Varje gång jag nämner hans namn kritiserar du mig.
- Nämn inte hans namn, då. - Jag vill minnas honom.
Gör vad du vill, David.
Han sa ju att han skulle till att stänga.
Vi går till bilen. Du kan sova på motorhuven och glo på stjärnorna.
De kanske vet var vi får tag i honom.
FEST VARJE DAG HOS SMALLS
Menar du allvar?
Vad är det där?
Vi går.
- Det är lugnt. - David!
Vi går till bilen. Låt bli!
Nej!
Ursäkta...
Hej på er. Vad kan jag hjälpa till med?
Är allt som det ska där inne?
- Ska vi sticka? - Det är lugnt.
Förlåt mig. Det blir lite tråkigt här om nätterna.
Bilmekanikern hjälpte oss med bilen förut. Känner ni honom?
Han har nog åkt hem. Han är tillbaka i morgon.
Kan ni få tag i honom? Vår bil pajade och vi har gått hit.
Tyvärr, det går inte.
Finns det någon annan verkstad?
Clarks ligger tre mil österut.
Får jag låna telefonen? Jag vill ringa dem och be om hjälp.
- Det finns en telefonautomat därute. - Utmärkt.
- Behöver ni växla till tiocentare? - Ja tack.
Den är äkta.
Det måste inte vara exakt växel.
Tack.
Tyvärr...
...lär inte Clarks heller ha öppet så här sent.
- Så då behöver jag inte de här? - Inte om ni behöver en verkstad.
Det gör vi.
Han här intill är här åtta i morgon bitti, om ni kan vänta till dess.
Fram till dess har jag öppet.
Otroligt...
Jaha. Tack.
Vi kan stanna här eller gå hela vägen till bilen.
Det är ju rena mardrömmen...
Vi stannar väl över natten, då.
Smekmånadssviten kostar fem dollar extra. Den har några fler finesser...
- Ett vanligt rum blir bra. - Äsch, ni får den för samma pris.
Vilket som, bara det går fort.
- Ni ska få mitt kort. - Vi tar inga kort, bara kontanter.
Jag har kontanter. Men ni tar väl inte emot tiocentare?
Jag skojade bara.
Jag behöver se ett id-kort, som pant för rummets inventarier.
Ni kan lita på oss. Vi tänker inte stjäla något.
Jag känner inte för att släpa med smutsiga handdukar till bilen.
Det tror jag säkert, men regler är regler.
Jag hittar inte på dem, jag sköter bara stället.
Rum fyra. Rucka på handtaget, så öppnar hon sig.
Som en gammal hora. Ursäkta språket, damen.
Sov gott!
Toppen...
Tur att vi bytte upp oss...
Vi är väl stelkrampsvaccinerade?
Vill du veta vad som gick på TV i mars 1997, så har jag svaret.
- Jag sover med kläderna på. - Och skorna.
Det kunde ju vara värre.
Vi kunde ligga i sängen hos dina föräldrar och låtsas vara ett par.
Jag borde ha berättat för mamma om oss.
Varför förstöra deras fest?
Det är nog bäst att berätta för dem när papperen är påskrivna.
Det kändes märkligt att vara med på festen.
Att se dem fira att de varit tillsammans i alla dessa år.
Hur kände du dig?
Jag vet inte.
Trött.
Förlåt mig.
Jag borde inte ha tagit av från motorvägen heller.
Då hade vi ju missat vårt sista stora äventyr ihop.
David.
Förlåt.
Det är nog från receptionen.
Hallå?
Hallå!
Det är ingen där.
Vad är det nu, då?
Hallå?
Du hörde det väl?
Rör den inte.
Vem är det?
- Stanna där. - Vänta!
Ja?
Låt bli, David!
- Det kommer från rummet intill. - Jag vet! Öppna inte.
Vad vill du?
Hallå?
När vi gick hit, såg du några andra bilar på parkeringen? Se efter.
Där står en pickup. Det är nog föreståndarens.
Jag vet inte vad saken gäller, men det är lite sent, så...
Stäng dörren, David.
Stäng dörren!
Varför ska du bråka med dem?
Jag försöker ta reda på vad de sysslar med.
Vem är det?
Vad är det med dig, din jävel?
Hur länge kan de hålla på så här?
Vänta, jag ringer föreståndaren och säger att någon stör oss.
Varför öppnar du inte?
Vill du leka? Jag ska fanimej leka med dig.
Jävligt kul, din nolla!
- Lås dörren. - Vart ska du?
Jag ska ta hand om idioten.
Är allt som det ska, mr Fox?
Nej, för idioten i rummet intill bankar i väggen. Vad gör ni åt det?
- Rummet intill ert? - Ja, rum tre.
Jag försökte prata med honom men han bara fortsätter.
Jag vet inte vad hans problem är.
Det var märkligt, för ni är mina enda gäster i natt.
Någon är därinne och jag är helt slut.
- Är ni säker på att det är rum tre? - Vi bor ju i fyran...
Det är rummet bredvid vårt med en stor rostig trea på.
- Så jag är säker! - Okej.
Någon enstaka gång-
- kan ungdomar eller lösdrivare ta sig in genom fönstret och sova där.
På morgonen hittar städerskan skräp på golvet eller skit i toaletten.
De brukar inte störa så mycket, så...
- Den här stör. - Jag ska kolla upp det.
Fungerar de där, så är det nog läge att ta med en.
Jag är less på att skjuta kråkor.
Det är lugnt.
Vad sa han?
Han tror att det är något fyllo. Han ska ta hand om det.
- Har du hört något mer? - Nej.
Jag hoppades nästan det. Då skulle jag veta var de var.
De såg mig nog bara gå dit bort och så stack de.
Nu kan vi njuta av lyxsviten i lugn och ro.
Vi kanske ska ge oss iväg. Gå tillbaka till bilen.
Jag går inte en meter till i natt. Vi härdar ut här i några timmar.
Sen får vi bilen lagad och så kan vi dra härifrån.
Inte ska du väl se på TV nu?
Varför inte, jag vill koppla av lite.
Och vara säker på att grannen är borta.
Man måste ta vara på förmånerna. Det är värt fem dollar extra.
Eller är det det?
Herregud!
- Vad är det? - Badrummet är vidrigt.
- David? - Ja?
Lovade han att gå dit och kolla?
Ja, han tog med revolvern. Han tar hand om saken.
Hans enda gäster måste ju bli nöjda.
Här är några riktiga videoklassiker.
Jesus.
Verkligen rätt film för ett par på smekmånad...
Stäng av, det där är det sista jag behöver just nu.
Lite porr borde de väl ha...
Kan du inte stänga av ljudet så jag slipper höra?
Jag bad dig att stänga av.
Låt bli mig!
Vad är det?
David?
Ser du rummet i filmen?
Vad är det med det?
- Vad är det där för film? - Det vete fan...
Är det det här rummet?
Det ser så ut.
Det måste väl vara ett skämt?
Det kan ju inte vara på riktigt.
Det får inte vara på riktigt.
Steven!
Herregud!
Vad hände?
Ingen fara.
Jag ringer polisen.
- Fan också! - Vi måste ta oss härifrån.
Den som var utanför hörde TV: n så de vet vad vi har sett.
Den jäveln kanske ville att vi skulle se det.
Han tänkte inte hjälpa oss, han var med på det.
De vet att vi har sett filmen. Nu väntar de på oss.
- De kanske inte vet att vi förstått. - Vänta lite... Han vet.
Vad gör vi nu, då?
Vi klättrar ut här. Kom!
Det är igenspikat!
De hör dig, vi smyger ut genom dörren.
De låter oss inte traska ut och ringa polisen.
De låter oss inte stanna här heller!
David... Tog du med det här?
Nej.
- Inte jag heller. - Tog du inte med det från bilen?
Nej, jag blödde ju på det. Jag lämnade det i bilen.
- Vad är det som händer? - Jag vet inte.
- Hur hamnade det här? - Vet inte.
Dämpa ljuset.
- Vad ska vi göra? - Ta oss härifrån.
När vi kommer ut ska vi ta oss till träden.
Där kan de inte se oss.
Vi måste vara snabba.
Nu springer vi dit bort. Håll dig intill mig.
- Gode Gud... - Kom nu!
Kom nu.
- Badrumsfönstret! - Det är igenspikat.
Försök!
Släck ljuset.
David, de är där ute. Vid fönstret.
Jag har en pistol! Stick härifrån, annars använder jag den!
Lämna oss ifred!
Jag ser ingen.
- De lär inte försvinna. - Nej.
Låt bli. De är där inne.
Vill de ta sig in så gör de det. Vi måste hitta en annan väg ut.
- Jag måste till telefonen. - Nej, du går inte ut.
- Det är ju en riktig telefon. - De låter dig inte komma dit.
Om vi stannar här kommer det att gå som för alla de andra.
Jag ber dig.
Vi vet att de var utanför, vid fönstret.
Kan vi få dem att ägna sig åt det, hinner jag ta mig till telefonen.
Hur ska det gå till?
Jävlar.
Skynda dig...
Svara då!
- SOS alarm. - Vi behöver hjälp, de vill döda oss.
Var befinner ni er?
Jag och min fru är på ett motell. Pinewood Motel.
Det är nära bergen. De har gillrat en fälla.
Vilka då?
Jag vet inte, men vi behöver hjälp. Pinewood Motel.
Har ni någon adress?
Nej, det är nära en sidoväg. Hitta det!
Lugna ner er nu. Ni överlever inte om ni tappar fattningen, mr Fox.
Gå inte runt i mörkret så där.
- Fick du tag i någon? - Nej.
- Varför i helvete gör de så här? - Hör på.
Det börjar ljusna. De vill avsluta det här.
Vi behöver en sax eller din äppelkniv.
Den är i bilen.
Ingenting här!
Den här får duga.
Du blöder.
Vad tror du att de gör?
Jag tror att de har kul.
Du lät mig somna.
- Ingen fara, det är pillren. - Jag måste vara vaken.
Stanna där.
De iakttar dig. Och de lyssnar.
Jag ville inte att de skulle se vad jag gör, men de bör se dig.
Så att de inte tror att vi försöker fly.
- Vad gör du? - Tittar igenom banden.
De har kameror överallt, även utomhus. De redigerar ihop det.
Minns du skriken från TV: n han tittade på på kontoret?
Det var nog en av de här.
Rån och mord räcker inte, de vill titta på det också.
Varför tittar du?
Jag letar efter misstag.
De här personerna var inte smarta.
De trodde att rummet var ett skydd, men de kan ta sig in när de vill.
De tittar tills de blir uttråkade.
Ser du?
Det händer i nästan varje film. Han bara dyker upp.
Hur kom han in? Han var inte här förut.
Och han kom inte genom dörren.
Det är svårt att avgöra, men från den här vinkeln...
...verkar det vara från badrummet.
Där låg dit äpple också.
Stanna här.
David.
Jag såg lyktor. Någon är här.
- Kom! - Vänta, vi vet inte vem han är.
- Han kan ta oss härifrån. - Vad fan gör han här så sent?
Han kan ha åkt vilse.
Han verkar ha kört länge.
Han är inte en av dem. Han kan hjälpa oss!
Du kan inte gå ut!
Hjälp!
Han kommer.
- Nej, han måste till lastbilen! - Jag säger till honom.
Jävlar!
Vänd dig om!
Vänd dig om! De är bakom dig!
Vänd dig om!
- Jag trodde inte du skulle komma. - Är det allihop?
Jajamän! Fina grejer.
- Gode Gud! - Kom!
- Kryp ner där. - Vad finns där?
Nej, vi vet inte vad som finns där!
Vi har inget val, vi måste göra det här.
Följ mig, jag ska leda oss ut.
Det här är vägen ut.
- Jag kan inte, jag måste vända. - Då väntar de på oss.
- Jag kan inte andas. - Jo, det kan du.
Blunda och ta tag i mitt ben. Jag ska leda oss.
Det är inte långt kvar.
Kom nu.
Det här går bra.
- Allt kommer att rasa. - Nej då. Kom nu.
Helvete!
Vad är det?
- Du får inte skrika, Amy. - Vad sa du?
De hör dig om du skriker.
Fortsätt framåt, vi är nästan där.
Vad är det?
Herregud!
Jag ser någonting.
- Vad är det? - En dörr, kanske.
Var är vi?
- Vi är lika illa ute nu. - Vi lever ju fortfarande.
Det måste finnas något här som vi kan använda.
- SOS alarm. - De försöker döda oss.
Ange namn och var ni befinner er.
Okej.
Någonstans därute finns de.
Hallå? Jag behöver veta ert namn och var ni befinner er.
Hallå?
Efter dem!
Subba!
De är under oss!
De hittar oss här inne.
Vi kan inte försöka fly. Inte än.
De måste tro att vi kom undan. Då kan vi försöka fly.
- Tänk om de letar här först. - Jag gör så gott jag kan!
Förlåt mig!
- Nej, förlåt mig. - Du har inget att be om ursäkt för.
Det var jag som lämnade motorvägen.
Jag är ledsen för allt det andra.
Jag är ledsen för vår skull. Och för Charlie.
Jag borde ha säkrat grinden och inte släppt honom nära trappan.
Det var inte ditt fel, det var en olyckshändelse.
Du måste sluta klandra dig själv. Ingen annan gör det.
Såja, såja...
Hör på nu. Nu ska vi klara av det här.
Vi börjar om från början när det här är över.
Jag lovar.
- Det är polisen! - Vänta lite.
Han kan vara en av dem, som lastbilschauffören.
Du angav ingen adress.
- Varför skulle de vara här nu? - De kanske spårade samtalet.
Kom samtalet verkligen härifrån? Det är bara jag här i natt.
- Sköter ni stället? - Javisst.
Då stör jag väl ingen om jag ser mig omkring?
Nej då!
Jag har inte haft en gäst på tre nätter.
- Är det lågsäsong? - Ja, alla fyra...
Hände det där i kväll?
Förbaskade ungdomar. De kommer hit och vandaliserar.
Jag har inte hunnit röja upp.
- Fullt upp med gästerna? - Just det.
Jag bör nog titta i rummen.
Fel nycklar. Jag hämtar dem på kontoret.
- De letar efter oss. - Han kan vara här för att hjälpa oss.
Nej, då skulle han inte låta honom gå runt så där.
Hallå?
När jag ringde var det killen från receptionen som svarade.
Han ser rädd ut.
Han har ett av banden.
Han ger sig av!
Han åker sin väg!
- Hjälp oss! - Nej, vänta!
In i bilen!
- Hur många är de? - Tre, tror jag.
- Varför åker vi inte? - De vill hålla oss kvar.
Jag ger dem inget val. Stanna här.
Fan också!
Kliv ur!
Var ni tvungna att dra in honom?
Ni kunde lika gärna ha dödat honom själva!
De har dödat honom, David!
Där tar vi oss inte ut.
De går runt till andra sidan. I receptionen finns det vapen.
- Det här kommer att funka. - Vad då?
Jag ska lämna ett spår.
Då tror de att du tog dig ut via fönstret och så tittar de inte uppåt.
Ge mig foten. Är du uppe?
Det är bra. Håll dig stilla.
- Du, då? - Jag ska hämta den jävelns pistol.
- Nej, lämna mig inte här... - Det tar inte lång tid, jag lovar.
- Jag vill inte göra det här. - Vi måste, det är vår enda chans.
Men du måste vara knäpptyst, inte ett ljud!
Vad som än händer, inte ett ljud.
Vi ska klara det här.
- Lovar du det? - Ja. Stäng luckan nu.
Amy...
Jag älskar dig.
Hämta henne. Nu gör vi det.
Leta rätt på henne.
Vad fan?
Jävla subba!
Jävla hora. Fan!
Ligg stilla nu.
Din slyna!
Jävlar!
Kom nu, din subba.
Upp med dig!
Upp med huvudet. Trodde ni att ni skulle komma härifrån?
Upp med huvudet, slyna!
Jag borde ha dödat dig igår.
Jag kunde ha dödat dig då och det borde jag ha gjort.
Håll käften och titta på mig.
Upp med huvudet!
Tror du att du rår på mig?
Se mig i ögonen!
Titta på mig! Titta på mig, sa jag!
Dra åt helvete!
Din slampa!
David...
Hör du mig?
Jag ska ordna hjälp.
SOS alarm.
Vi behöver hjälp. Min man...
- Vad heter ni och var befinner ni er? - Amy Fox, vi är vid Pinewood Motel.
Jag har inte adressen, men ni måste skynda er.
En k onstapel har redan åkt dit.
De dödade honom! Jag ber er, låt inte min man dö!
Vi har folk på väg.